Náměty k zamyšlení

„Jednou z největších pohrom doby je to, že když se lidé Západu utkali se strašlivými konflikty současnosti, byli vybaveni archaickým a těžkopádným náčiním poznatků o tom, co je to společnost, kolektiv, individuum, co jsou to zvyky, zákon, spravedlnost, revoluce, atd. Značný díl současného zmatku pochází z neslučitelnosti existující mezi našimi dokonalými znalostmi o fyzických jevech a skandální zaostalostí věd morálních.”
José Ortega Y Gasset, Vzpoura davů

„Varuju jen před sebevědomou jistotou, že náš rozum může na všechno vyzrát! Nemůže! A právě dnešní svět to jasně dokazuje. Je to přece jasné: přiměřenost - lidská měřítka - skromnost - úcta k životu, jaký je - k jeho nenaplánovatelné pestrosti - k jeho tajemství!”
                                                                      Václav Havel, Asanace

Teprve až padne poslední strom
Teprve až poslední  řeka bude otrávena
Teprve až zahyne poslední ryba
Teprve pak zjistíme,
že peněz se nenajíme.
                           Náčelník Seattle

Jak se tyto tři výroky vztahují ke globálním problémům? Zkuste se zamyslet nad morálním vybavením dnešního průměrného člověka Západu?

Globalizace - žádné pěkné vyhlídky

I když je nás 3 a půlkrát více než před sto lety, energie užívaná světovým hospodářstvím se od té doby znásobila šest-krát. Jen během posledních 20 let vzrostlo spalovaní fosilních paliv čtyřikrát, rybolov pětkrát, spotřeba obilí se ztrojnásobila. Při růstu populace o 80 milionů lidí ročně je jasné, že se brzy na někoho nedostane. Zvyšuje se teplota, klesají hladiny podzemních vod. Téměř polovina obilovin je přitom pěstována na zavlažovaných polích. Případný nedostatek vody by s sebou tedy přinesl také nedostatek potravin. Za stupňující se ekologickou devastaci nikdo konkrétní neodpovídá. Státy nedokáží kontrolovat ani své finance, natož ekopolitiku. Balíček globalizačních opatření, standardně obsahující deregulaci, dotace i liberalizaci obchodu a investic, ovlivňuje stav světových lesů. Vlády své lesy často chápou jako stojící jmění, které lze v případě krizí zužitkovat. Avšak to, co zpočátku vypadá jako oživující injekce národní ekonomice, se nakonec projeví jako ztráta, ekonomická i ekologická… 

Do dnešní doby jsme úspěšně vymazali přes polovinu našich lesů. Se skleníkem, který si stavíme nad hlavou, se ale žije stále obtížněji. Statistiky dokazují, že celosvětové klima ovlivňuje především Západ. Jeho občané využívají 3/4 vyprodukované energie, zužitkují 85 % vytěženého dřeva a více než 2/3 vyrobené oceli. Tající ledovce v Antarktidě a Arktidě, rozšiřování pouští, vzrůstající počet hurikánů a tornád nebo ničivé záplavy, které se nevyhnuly ani České republice, to jsou první signály globálních klimatických změn, pod které se podepisujeme slepou honbou za pozlátky materiálních statků. 
                                                         Veronika Hartová, Česká televize - Nedej se!

Kterých globálních problémů životního prostředí se příspěvek dotýká? Zkuste doplnit další.

Budeme-li pátrat po kořenech zla v dnešním společenském uspořádání, ať už budeme postupovat odkudkoliv, nakonec narazíme na nadnárodní společnosti. Jakkoliv je naší povinností být vlídní a tolerantní, otevření nejrůznějším myšlenkám z rozličných prostředí, můžeme na to vzít jed, že s nimi se nikdy nedohodneme. Jsou nereformovatelné. Přistoupit na kompromis s nimi znamená zříci se přírody a lidskosti.
Nadnárodní společnosti se před nedávnem přišly zabydlet do našeho kraje. Braňme se, braňme jim!
Jakub Patočka, Poslední generace 3/94

Proč myslíte, že autor varuje před nadnárodními společnostmi? Co je na nich špatného? Co mohlo vést k jejich vzniku? Má jejich existence též pozitivní stránky? Jaké?

Mnohé kritické problémy přežití pramení z nerovnoměrného vývoje, z chudoby                      a z populačního růstu. V souvislosti s tím vznikají bezprecedentní tlaky na půdu, vody, lesy   a další přírodní zdroje, a to nejen v rozvojových zemích. Sestupná spirála chudoby                  a znehodnoceného prostředí maří příležitosti i zdroje. Souvislosti mezi chudobou, nerovností a degradací prostředí tvoří významné téma…
Způsob, jímž ekonomika a ekologie může v destruktivní součinnosti směřovat ke katastrofě, nejlépe a zároveň nejtragičtěji osvětluje krize v Africe… Příčiny tkví ve vlastním systému světového hospodářství, který z chudého kontinentu víc bere, než mu dává. Dluhy, které nemohou splatit, nutí africké státy, aby spoléhaly na vývoz surovin a zemědělských produktů. To vede k nadměrnému využívání křehkých půd a mění kdysi dobrou zemi v poušť.

Světová komise pro životní prostředí a rozvoj, Naše společná budoucnost

Globalizace

Globalizací rozumějme proces, který vede k pohlcení všech zemí a systémů systémem jediným. Dochází při něm k prohlubování mezinárodní závislosti (se všemi kladnými              i zápornými důsledky). Tento proces existuje již od pradávna - skoro každá země i náboženství v historii toužily po rozmachu a svým rozšiřováním vždy homogenizovaly ovládané území. Nás bude zajímat hlavně minulých 500 let a ještě spíše posledních pár desetiletí…
Významným jevem, který hrál roli v globalizačním procesu, je expanze Evropanů, kteří od 15. století  v nevídaném měřítku počali dobývat a kolonizovat zbytek světa. Díky kolonizaci vznikly nové obchodní vztahy – kolonie zásobovaly Evropu potravou a surovinami a staly se odbytištěm evropských průmyslových výrobků. Díky kolonizaci mohlo dojít k rozšíření evropské kultury a evropského myšlení. 

Smršťování světa
Současné globální vztahy se liší od vztahů minulých tím, že se mění jejich četnost (frekvence), hloubka (dosah a počet zapojených lidí) a měřítko (rozpětí a počet lidských činností a oborů ovlivněných globální povahou světa). Ptáme-li se po důvodu, nalézáme jej ve stále rychlejším a snadnějším přepravování lidí, zboží a informací. Význam vzdálenosti klesá, jednotlivá místa se díky zkracování přepravní doby přibližují v čase,.. „svět se smršťuje” (Donald Janelle, 1969 nazval tento proces „shrinking of the world”). Zkracování vzdáleností   a pohyb lidí vytvořily základní podmínky pro dnešní světový systém pohybu zboží a peněz. 

Jevy spojené s globalizací

Vybírám jen několik nejdůležitějších:
•	Pokles významu a funkčnosti národních států. Růst vlivu nadnárodních společností           a finančního kapitálu. Vzniká jakási nepřesně vymezená síla, působící globálně, která  významně ovlivňuje běh světa. Jde především o management nadnárodních korporací,      o představitele nejvýznamnějších mezinárodních organizací (OSN, WB – Světová banka, IMF – Mezinárodní měnový fond, WTO – Světová obchodní organizace). Problém je, že jde převážně o nedemokratické síly, které jsou nekontrolovatelné… (stejně jako ekonomický transfer kapitálu).

•	Informační boom. Přenos technologií. Rozšíření základní zdravotní péče do rozvojových zemí.

•	Roste nerovnost v přístupu k růstu. Mimo spotřební explozi zůstává 1/3 obyvatelstva Země (20% nejchudších – 1,3% spotřeby, 20% nejbohatších – 86% spotřeby). Rozevírají se nůžky příjmů, roste nezaměstnanost, rozdíly sever x jih.

•	Proměna životního stylu, homogenizace. Kulturní difuse, odvrácení od tradic. Přijetí univerzální kultury (hamburgery Mc Donalds, Coca Cola, nanuky Algida, čokoláda Milka i tampóny Tampax jsou k dostání téměř všude na světě). 
•	Globalizace neumí vyřešit problémy, které vyvolala – př. populační exploze, potravinová krize, problémy životního prostředí... 

Země jako pavučina

Propojení světa a jeho systémový charakter jsou nám dnes asi zřejmé. Toto vědomí je však poměrně mladé –  byl to teprve výbuch jaderné bomby, který lidem ukázal, že žijeme v uzavřeném prostoru. Další důkazy na sebe nenechaly dlouho čekat – v 60. letech došlo ke katastrofálnímu okyselení skandinávských jezer, v Austrálii se objevily první slepé ovce, zjistila se souvislost mezi spalováním fosilních paliv a změnou klimatu,… 
Svět velmi připomíná pavučinu. Dotyk v kterékoli části sítě může vyvolat hrozivé vibrace na úplně jiném místě. Všechno souvisí se vším. Systém je vždy více než součet jednotlivých částí…
Již od 60. let lidem postupně dochází, že rozkolísali rovnováhu systému Země. 
Po celá tisíciletí žil člověk v závislosti na přírodě a mohl se na ni spolehnout. Po celá tisíciletí měla příroda všechny vlastnosti, které křesťané přičítali Bohu. Byla mocná, nekonečná, tajemná, vše obklopující, vše zahrnující, milosrdná, spravedlivá a odpouštějící. Lidé se nemuseli starat o nic než o své malicherné hádky a zájmy, mohli ve svých válkách a tužbách kořistit a pustošit přírodu s jistotou, že ať způsobí sebevíce škod, příroda jim odpustí, příroda to nahradí, že přírody bude vždy víc, než lidstvo dokáže zničit.
     V našem století došlo k obratu v tomto vztahu. Populační explozí a explozí konzumu se změnil poměr mezi přírodou a lidstvem. Dnes spotřebováváme a znečišťujeme rychleji, než se příroda stačí obnovovat, a tempo spotřeby se prudce stupňuje. Nemůžeme se již spolehnout na přírodu. Příroda se stala závislá na nás; my jsme se stali odpovědni za ni...  Snad v průběhu třiceti tisíciletí mohli lidé žít s představou, že celá škála otázek je prostě „jejich věcí”; jak zacházejí se zvířaty, se stromy,s půdou, snad i se svými dětmi - prostě se vším, co považovali za své vlastnictví. Příroda nahradí škody, které způsobí. Dnes už tato představa neplatí. Příroda není schopna nahrazovat. Nejen to, v čem poškozujeme své lidské bližní, nýbrž všechno má dnes svůj morální dopad.
Teď už to tak nejde. Není komu přenechat odpovědnost, není proti komu se bouřit. Ve svém samozvaném souboji s přírodou jsme zvítězili na plné čáře a odpovědnost za poraženou přírodu padla na nás. Už nestačí starat se jen sami o sebe. Dnes se musíme starat o celý svět, a to ve všem svém konání...
Erazim Kohák, z knihy Závod s časem    

Rozkolísání rovnováhy s sebou nese různé negativní důsledky. Jmenujme ty nejzávažnější.

•	Změny atmosféry a atmosferické depozice:
-  Ztenčování ozónové vrstvy Země.
- Globální klimatická změna – dříve používáno globální oteplování, ale jde spíše o změnu (cirkulace atmosféry, proudění – př. odklon Golfského proudu), která se projeví někde výrazným oteplením, zejm. na pólech, jinde však může dojít k ochlazení. Přesný scénář nezná nikdo, je však zřejmé, že v atmosféře roste objem skleníkových plynů.
-  Kyselé deště.

•	Celosvětová spotřeba zdrojů, růst produkce odpadů

•	Vymírání druhů – Z hlediska genetické diverzity jsou zdaleka nejbohatšími biologickými celky tropické deštné pralesy (pokrývají jen 6% pevniny, ale obsahují nejméně polovinu zemských druhů, může to být však až 90% - druhy tropických pralesů nejsou dostatečně  prozkoumány, proto je těžké určit i celkový počet druhů na Zemi, proto je jejich vymírání závažné i po ekonomické stránce.) Ničení živočišných a rostlinných druhů člověkem má však podle mého názoru především etický rozměr.

•	Změny hydrologického cyklu – Jedním z bezprostředních důsledků je nedostatek zdrojů sladké vody a rostoucí znečištění všech typů vod. 

•	Změny zemského krytu – souvisí se změnami využití území, častěji se jedná o negativní vliv – kácení deštných pralesů, lesů (rozšiřování zemědělské plochy, těžba dřeva), rozšiřování měst, stavba dopravních sítí. Související problémy – ztráta významných producentů kyslíku, vymírání druhů, degradace, desertifikace půdy,…

Zpracováno podle přednášek kursu „Globální problémy civilizace” (celouniverzitní seminář UK pořádaný v zimním semestru 1999 – 2000)         a knihy Globální výchova (Pike,G., Selby, D.)

Náměty na činnost

Ozónová díra
Před hrou je dobré zjistit, jaká je povědomost hráčů o ozónu, freonech, ozónové díře, krátce jim vysvětlit souvislost mezi těmito pojmy.
Všichni hráči představují molekuly ozónu. Na začátku hry si každý „ozón” v duchu vybere jednoho „aktivistu” a jeden „freon”. Pak začne honička, kdy ozón prchá před freonem a snaží se ukrýt za aktivistu (stoupnout si mu za záda).
Výsledkem je chaos, dochází k situacím, kdy jeden hráč druhého honí a on se za něj chce schovat…
Hra je dobrým odreagováním a zároveň ukazuje složitost řešení globálních problémů (nedostatek informací, lidé si neujasní, co vlastně je problémem, kdo je „nepřítel”,…). 

Síťování
Hra začíná brainstormingem, kdy se vyjmenovávají globální problémy (nemusí jít jen o globální problémy, ale např. problémy města, státu, atd.). Vytvořený seznam se znovu projde a vyberou se nejzávažnější problémy, jejichž počet je shodný s počtem účastníků hry. Pak si každý vybere jeden problém. Pak se všichni postaví do kroužku (každý by měl mít na sobě viditelně umístěnou cedulku s označením „svého” problému), jeden hráč si vezme klubíčko a hodí to jinému souvisejícímu problému. Takto postupuje hra, dokud nejsou všichni hráči propojeni sítí (někdo může být spojen i s více problémy). Pak přichází další neméně zajímavá fáze, kdy je potřeba propletený provázek rozmotat.
Otázky pro závěrečné hodnocení hry: Jak probíhalo vybírání problémů? Postihli jsme všechny nejdůležitější oblasti? Jakým způsobem se podařilo síť rozplést? … a mnohé další. Dobré je též upozornit na fakt, že by nejspíš bylo možné spojit všechny problémy navzájem.

Nepřeberné množství nápadů lze najít v knížkách Cvičení a hry pro globální výchovu 1. a Globální výchova (Pike G., Selby D.) a v další literatuře… Z Globální výchovy vybírám dvě ukázky:

Svět ve spíži
Děti pořídí seznam potravin, které mají doma ve spíži, ledničce či mrazáku, a zaznamenávají původ každé z nich. Výsledky mohou být dokumentovány ve formě mapy. Je pravděpodobné, že se objeví určité problémy, protože některé výrobky pocházejí z jedné země a jsou zpracovány v zemi jiné. Na tomto příkladu lze demonstrovat fungování primárního, sekundárního a terciárního průmyslu a způsoby, jakým „první” svět nakládá se zeměmi třetího světa. Podobně lze provést mnoho dalších průzkumů, jako např.: svět ve skříni, v koupelně, v obchodním domě.

Dnešní noviny
V průběhu určitého časového úseku děti sledují noviny a vystřihují z nich články, které se nějakým způsobem dotýkají budoucnosti. Výstřižky jsou průběžně umisťovány na „Nástěnku budoucnosti” a čas od času je u ní uspořádána tisková konference, při které studenti vysvětlují, jak se jednotlivé články z doby současné týkají budoucnosti a jaký vliv popsané skutečnosti mohou mít konkrétně na jejich život.

Literatura k tématu
Agenda 21, MŽP ČR, Praha 1998.
Al Gore : Země na misce vah. Argo, Praha 1994.
Brundtlandová, Gro Harlem (ed.): Naše společná budoucnost. Academia, Praha 1991.
Dorst, J. Ohrožená příroda. Pamorama, Praha 1985.
Keller, J.: Až na dno blahobytu. Duha, Brno 1993.
Kohák, E.: Zelená svatozář. Sociologické nakladatelství (SLON), Praha 1998.
Lorenz, K.: 8 smrtelných hříchů. Panorama, Praha 1990.
Lovelock, J.: GAIA Živoucí planeta. Mladá fronta, Praha 1994.
Meadows, D. - Meadowsová, D.: Překročení mezí. Argo, Praha 1995.
Ortega Y Gasset, J.: Vzpoura davů. Naše vojsko, Praha 1993.
Pike, G.  - Selby, D.: Cvičení a hry pro globální výchovu 1. Portál, Praha 2000.
Pike, G. - Selby, D.: Globální výchova. Grada, Praha 1994.
Poritt, J.: Zachraňme Zemi. ZN Brázda, Praha 1992.
Ritzer, G.: Mcdonaldizace společnosti. Academia, Praha 1996.
Seed, J. a kol.: Myslet jako hora. Abies Publishers, Prešov 1993.
Škrdlant, T.: Demokracie přírody. Originální videožurnál, Praha 1996.
Teilhard de Chardin, P.: Vesmír a lidstvo. Vyšehrad, Praha 1990.

K tomuto tématu vychází též články v časopisech Respekt, Sedmá generace, Ekonom a dalších časopisech zaměřených na ekonomii, politologii, sociologii a životní prostředí.